Važiuok toliau nuo Kapujos.
Ir nuo to, ką tau padarė.
Mes dar pasimatysime.
Eik.
Daganas gali gintis iš kairės.
Aš nebegaliu likti čia,
negalėdamas prie tavęs prisiliesti.
Kodėl tu nesigynei?
Dabar čempionas tu.
Visa kita nesvarbu.
Aš atėjau viską sutaisyti.
Su dovana.
Teko panaudoti patikimesnius nuodus,
kuriuos įbėriau į Tulijaus dovaną.
Aš norėčiau išgerti.
Kvintas niekada neatleis toTulijui.
Ir už Gajos mirtį bus atkeršyta.
Spartakas: Arenos Dievai
Karti pabaiga.
Sunku susitaikyti,
kad jūsų tėvas nebepakils.
Aš jaučiu tai visa širdimi.
Titą mieste labai mėgo.
Tegul tai jus paguodžia.
Garbę atidavė pats magistratas.
Tai didžiulė garbė.
Mano tėvui.
Aš visą gyvenimą nekenčiau jo kalbų.
O dabar taip noriu jas išgirsti.
Žinau, kad tu nenorėjai jam tokios mirties.
Aš taip pat, nepaisant mūsų nesutaarimų.
Tačiau to panorėjo dievai.
Dievai čia niekuo dėti.
Dėl to kaltas tikTulijus.
Ir koks bus atsakas?
Atleiskite.
Atvyko nekviestas svečias.
Vetijus.
Tramdyk emocijas ir galvok prieš ką nors pasakydamas.
Būtų negerai pyktis esant magistratui.
Gerasis Batiatas.
Užjaučiu dėl jūsų tėvo.
Titano, kuriam jo palikuoniai neprilygs.
Tu atėjai be Tulijaus?
Jis nepanoro pamatyti tokios tragedijos?
Pas jį atvyko svarbūs svečiai iš Antiochijos.
Antiochijos?
Jis ten tvarko verslo reikalus vardan Respublikos šlovės.
Jis paprašė perduoti jums jo atsiprašymą.
Ir priminti apie susitarimą, kuris buvo padarytas prieš jūsų tėvo mirtį.
Tai dėl Ganiko pardavimo.
Kaip tu drįsti kalbėti apie tai tokią dieną?
Mes pagarbiai laukėme aštuonias dienas.
Jūsų gedulas greitai baigsis.
Rytoj, devintos dienos aušros metu,
mes tikimės sulaukti Ganiko.
Geriau tikėkitės sulaukti šlapimo ir mėšlo
Ir gausite juos su kaupu.
Tuomet Tulijus atmes savo pasiūlymą
dėl jūsų kovotojų dalyvavimo naujos arenos atidarymo žaidynėse.
Taip pat ir visose kitose.
Atleisk.
Batiatas nori sušaukti kovotojus.
Ar tu palaidosi jos pelenus?
Pagal jos tautos tradicijas.
Aš apie tai nežinojau.
Aš daug ko nespėjau paklausti jos.
Ir dabar man liko tik klausimai.
Ateis laikas ir tu gausi visus atsakymus.
Enomajau,
ji buvo reta moterimi.
Lyg graži užuojautos gėlė mėšlo pilname pasaulyje.
Aš atiduočiau gyvybę, kad tik vėl išgirsčiau jos juoką.
Ji būtų ne prieš.
Ji tave mylėjo.
Kaip brolį.
Ir aš ją mylėjau.
Mes sužinojome, kaip plaka širdis, ką tik išlėšta iš krūtinės.
Tačiau mes dar gyvi.
Batiato namams ne svetimos nesėkmės,
žiaurūs dievų
ir žmonių, laikančių save jais, įgeidžių.
Tačiau mes dar gyvi.
Šie namai pastatyti ant nepajudinamų garbės ir pagarbos pamatų.
Ir niekas neužsitarnavo jų labiau
nei Titas Lentulas Batiatas.
Ir aš išgarsinsiu tėvo vardą
iškeldamas Batiato namus
į mano protėviams neregėtas aukštumas.
Tam man reikia jūsų,
turinčių tikslą ir norų.
Visi ankstesni sprendimai atšaukiami.
Niekas nebus išsiųstas į kasyklas, nepaisant padėties.
Aušta nauja era.
Pagerbkime Tito Lentulo Batiato vardą
gėrimais ir kardų žvangėjimais.
Ir palydėkime mano tėvą į kitą pasaulį.
Į vietas!
Ar tu kausiesi iki galo?
Ar vėl leisiesi nugalėti save,
kaip tada prieš Titą?
Dabar tu čempionas.
Kam vėl kalbėtis apie tai?
Praliekite kraują ant smėlio,
tačiau gyvenkite, kad kada nors garbingai mirtumėte arenoje.
Pradėkite!
Tai viskas, kas lieka,
kai nustoja dūmyti ir užgesta ugnis.
Žmogaus gyvenimo rezultatas.
Paskutiniai tėvo dokumentai prieš mirtį.
Pardavimo sutartis, perduodanti tave kitam savininkui.
Ir tu panorai pamatyti mane taip greitai dėl jos?
Atleiskite, šeimininke.
Aš daugiau negalėjau laukti.
Vardan tėvo pagarbos atiduoti tave tam, kurio aš nekenčiu.
Arba amžiams atsisveikinti su nauja arena.
Ir tai, ir tai yra lyg penis subinėje.
Tik pasakyk ir ši sutartis pavirs pelenais.
Aš to nenoriu.
Sustarties reikia laikytis.
Nori palikti šiuos namus?
Aš noriu kraujo.
Atiduokite mane Tulijui, ir jam bus atkeršyta už jūsų tėvo mirtį.
Mano tėvas niekada nepratarė gero žodžio apie tave.
Tačiau tu vis tiek nori už jį atkeršyti?
Ar yra kita priežastis?
Ar tu atiduosi savo gyvybę, keršydamas už ją?
Aš atiduočiau ir tūkstantį, jei tiek turėčiau.
Jei tu buvai taip prisirišęs prie Melitos,
kodėl tu leidaisi nugalimas turnyro kovoje?
Tu galėjai įveikti Kriksą ir pasilikti ten, kur nori likti tavo šridis.
Kova buvo pralaimėta dar jai neprasidėjus.
Kaip ir tavo planas prieš Tulijų.
Aplink jį sukasi ne tik jo vergai,
bet ir paprasti piliečiai, kurie pasiruošę padėti gerbiamam romėnui.
Jų visų laukia mirtis.
Pagalvok savo galva pagaliau.
Tave atiduoda Tulijaus pakalikui Vetijui.
Jo ludusas prakeiktoje Noloje.
O patį Tulijų galėsi pamatyti tik po metų.
Aš lauksiu visą gyvenimą, kad jį nudėčiau.
O galų gale nukentės šie namai.
Visus metus geriausias Respublikos gladiatorius
kovos už tuos šunsnukius?
Visus metus bandysi nugalėti mano vyrus,
tikėdamasis prisiartinti prie Tulijaus.
Argi jis nepanorės pamatyti to, kuris jam taip sunkiai atiteko?
Aš turėsiu minty tavo norus.
Pasversiu argumentus ir priimsiu galutinį sprendimą.
Šemininke.
Atnešk dar.
Vetijus pasirodė ne laiku.
Jis kaip šunelis. Tuštinasi kur tik papuola.
Svarbiausias tas, kuris laiko pavadėlį.
Ar Kvintas nusprendė ką darys su Tulijumi?
Dar ne.
Tačiau ką padarytų bet kuris iš mūsų
siekdamas atkeršyti už mylimo žmogaus mirtį?
Tai mane ir neramina.
Bet kokie veiksmai prieš Tulijų atneš tik mirtį.
Jis atnešė mums tiek bėdų,
ir mes nieko nedarysime?
Jūs turite išgyventi.
Jei reikalai su Tulijumi pakryps bloga linkme,
mano namuose visada rasite prieglobstį.
Kaip draugas.
Ir kur tas prakeiktas vynas?
Nevija tuoj atneš.
Man jau laikas eiti.
Ne, pasilikite. Man reikia jūsų patarimo.
Ganikas prašo, kad jį parduočiau.
Štai ir sprendimas.
Nieko vertas sprendimas.
Jis tik nori pasiekti Tulijų
ir savo rankomis nusukti jo galvą.
Ar jis nužudys Tulijų dėl mūsų?
Ar tai įmanoma?
Kas per beprotystė?
Tulijus niekada nepraras budrumo.
Ypač, jei šalia jo bus Batiato namų kovotojas.
O kaipgi pasielgtų drąsusis Solonijus?
Užmerktų akis į tėvo mirtį?
Jis prieš puldamas viską patikrintų.
Kas, jei Tulijus niekuo dėtas?
Jo vynas buvo apnuodytas.
Tačiau ar jo ranka?
Ar turite per mažai priešų?
Kas, jei dėl visko kaltas Vetijus?
Jo neapykanta jums visiems žinoma.
Jūs teisus.
Kerštas nebus įvykdytas iki galo,
jei nebus atkeršyta visiems, kas pakenkė šiems namams.
Įskaitant jaunąjį Vetijų.
Jūs iškreipiate mano mintį.
Jis tik patikslina tikslą.
Ar ne tai buvo tragedijos priežastimi?
Arogancija ir nekantrumas?
Jūs visada norite pernelyg daug,
o po to tempiate visus į dugną.
O jūs visada bijote veikti,
kad išgarsintumėte savo vardą.
Gerasis Solonijus, mėžiantis mėšlą tų, kurie aukščiau jo.
Ar todėl jums ir nesiseka su moterimis?
Emocijos užtemdė tau protą.
Solonijus mums visada buvo kaip brolis.
Sunki diena. Kaip ir visos kitos paskutiniu metu.
Atleiskite.
Aš daug prašiau iš mūsų draugystės
ir už tai nieko nedaviau.
Tačiau aš paprašysiu dar daugiau,
jei norime gauti alygį už žalą.
Ką jūs nusprendėte?
Mano protas dar nepraskaidrėjo.
Eime ir praskaidrinkime jį kartu.
Nešioti šią žymę didelė garbė.
Ir dar didesnė atsakomybė.
Melita ilgus metus buvo mano asmenine verge.
Jos netekimo kartėlio negalima apsakyti žodžiais.
Aš tikiuosi iš tavęs tokios pat ištikimybės.
Tu visada būsi šalia
ir nepaliksi nei manęs,
nei šių namų.
Kaip Diona.
Aš suprantu, kodėl ji pabėgo.
Tai tikra nelaimė,
kai tave išnaudoja purvinoms pramogoms.
Aš ją suprantu.
Tačiau negaliu atleisti.
Taip, šeimininke.
Tačiau štai ką aš galiu...
Aš pažadu, kad niekas prie tavęs neprisilies tik dėl pramogos.
Tu išsaugosi savo nekaltybė kaip dovaną,
kurią padovanosi pačiam patikimiausiam.
Kaip Melita Enomajui.
Na štai.
Dabar mes s usietos amžiams.
Atneškite aliejų ir ašmenis.
Man jau atsibodo ši barzda.
O kaipgi Solonijus?
Aš padrąsinau jį ir daviau užduotį.
Vadinasi, tu priėmei sprendimą.
Kurio gerasis Tulijus nesitiki.
Surinkite tėvo pelenus.
Ir tegul Enomalus ruošia Ganiką išėjimui.
Batiatas vėl spjauna man į veidą?
Nieko keisto.
Gyvatė nebūtų gyvatė, jei ne šliaužotų ir šnypštų.
Aš norėčiau būti tarp gerbiamų žmonių.
Kur jis veža Ganiką?
Batiatas pasiuntė mane susitikti su prekeiviu Galeagru iš Sirijos.
Rytoj Ganikas išplauks nežinia kur.
Ten, kur jūs jo nepasieksite.
Ir jūs jam padėjote?
Mes su juo pažįstami jau ilgus metus.
Aš...
abejojau.
Kaip ir aš.
Ar neturėčiau nudirti odos nuo jūsų veido...
Palaukite.
Aš juk pats atėjau pas jus.
Kai viskas jau padaryta?
Dar turime laiko.
Jis susitinka su siru miesto pakraštyje.
Surink vyrus.
Negaliu patikėti, kad Batiatas toks kvailas,
jog tikėjosi viską nuslėpti.
Jis sugalvos istoriją,
kad neva Ganikas pabėgo
paskui vergę Dioną.
Ar jis mano, jog aš kvailys, kuris tuo patikės?
Batiatas žino, kad jūs pakviesite jį viską patarti.
Jis planuoja papirkti jūsų žmones,
kad jie padėtų jus nudėti susitikimo metu.
Nė velnio jam neišeis.
Batiatas visada laikė visus kitus žemiau savęs.
Net ir artimiausius draugus.
Aš įrodysiu, kad jis labai klydo.
Ir nusiųsiu jį pas tėvą.
Kur jie?
Aš eisiu į priekį.
Pasilik čia.
Ir nepalik manęs.
Jeigu būtumėte pardavė mane Tulijui,
niekam nereiktų rizikuoti gyvybe.
Kuo didesnė rizika, tuo didesnis atpildas.
Ir aš gausiu savo atpildą.
Sirai atvyko.
Aš jau pavarguo nuo šitų žaidimų, Batiate.
Ir jų pabaiga bus karti.
Aš taip pat pavargau.
Prieik.
Apsikabinkime, prakeiktas šunsnuki.
Nagi!
Ašurai!
Nudėk jį, Barkai!
Dvėsk!
Dvėsk, padugne!
Dvėsk!
Ne. Palauk!
Palaukite.
Tokia mirtis...
būtų per greita.
Suriškite jį.
O jūs?
Jūs puikiai suvaidinote savo vaidmenį.
Tai buvo nesunku.
Kai keršto troškimas sumenkina budrumą,
net ir patį aštriausią protą lengva apkvailinti.
Jūs kuklus kaip visada.
Paslėpkite kūnus.
Tuomet eikite pas gydytoją.
Ar jums aišku, ką daryti toliau?
Kaip niekada anksčiau.
Gerasis Tulijus.
Mums reikia atsisveikinti
prieš jums paliekant šį pasaulį.
Pagaliau mūsų avinėlis prabudo.
Nesijaudink.
Aš tik noriu pasikalbėti.
Jei kviesiesi pagalbos,
tave suras su perrėžta gerkle.
Ar supratai mane?
Tu lavonas.
Tušti grasinimai.
Juk Tulijus dabar tau nepadės.
Ką tu su juo padarei?
Aš?
Aš nieko.
Aš niekada nesipykau su Tulijumi.
Tačiau Batiatas...
jis užsispyręs žmogus.
Ir šiuo metu jis baigia jų konfliktą.
Amžiams.
Jūs turite būti arenos atidaryme.
Tulijaus nebuvimas bus pastebėtas.
Ir tavo dalis bus demaskuota.
Tu klysti.
Niekas negalvos, kad Tulijus paliko šį pasaulį.
Jei ištikimas Vetijus praneš,
kad jis netikėtai išplaukė į užsienį.
Tvarkyti svarbių reikalų Antiochijoje.
Ir kodėl aš turėčiau meluoti?
Man kur kas paprasčiau pasakyti tiesą, ir tuomet jus su Batiatu nubaus.
Tačiau kur įrodymai?
Mūsų nepamatė su peiliu rankoje
šalia kūno.
Kurį Batiatas paslėps
atokiau nuo žmonių akių.
Aš pasirūpinsiu tavo saugumu.
Tačiau jei tu pabandysi sukelti įtarimą,
nepajusi kaip Batiatas duos atkirtį.
O be Tulijaus apsaugos...
Jaunuolis pagaliau suaugo.
Jei mes aptarėme šį klausimą,
pereikime prie kitų...
asmeninių dalykų.
Viskas keičiasi.
Tai, kas mums brangu,
galų gale palieka šį pasaulį.
Ir tai, kas anksčiau mums buvo bjauru,
tampa būtinybe.
Pakelk akis.
Ką matai?
Šių namų šeimininkę.
Ir viskas?
Matau moterį.
Kurių niekada nesu matęs.
Jau geriau.
Bijau, kad jūs likote nepatenkinta.
Kai kvietėte mane preitą kartą.
Aš nieko nemyliu taip kaip savo vyro.
Aš dėl jo padarysiu viską.
Ir jo palikimo.
Man nereikia malonumo.
Man reikia tik tavo penio.
Prasitarsi apie tai ir jis bus nupjautas.
Taip, šeimininke.
Tavo plaukai ir barzda
daro tave panšų į gyvulį.
Aš norėčiau padaryti tave panašesnį į žmogų.
Kad galėčiau įtikinamiau apgaudinėti save.
Puikus pasirodymas, Batiate.
O dabar susitarkime.
Regis, kad jums jūsų Ganikas labai brangus,
jei ėmėtės tokių veiksmų.
Aš nebereikalausiu jo.
Kas dar?
Aš suteiksiu jums vietą visose žaidynėse.
Daugiau.
Pasakykite patys ir gausite viską.
Aš noriu, kad tu kentėtum kaip ir aš dėl tavo kaltės.
Tavo kančios dar tik prasidėjo, lanistai.
Kai visi sužinos, ką tu su manimi padarei.
Niekas nieko nesužinos.
Tavęs nepasiilgs.
Solonijus įtikins jaunąjį Vetijų
paaiškinti tavo nebuvimą.
Vetijų?
Miestas gedės.
Tačiau greitai apie tave kalbės vis mažiau ir mažiau.
Kol nepamirš visai.
Reikėjo nudėti tave dar pradžioje.
Tai aš kaltas.
Aš nepadariau to dėl pagarbos tavo tėvui.
Pagarbos?
Gali pagerbti jo palaikus.
Papasakok, kaip tu jį gerbei.
Ir nepaisant to, užnuodijai savo prakeiktą vyną.
Pasakyk jam!
Pasakyk, mėšlo gabale.
Kodėl aš turėčiau žudyti tavo tėvą?
Jis buvo gerbiamas romėnas.
Jis visada žinojo savo vietą.
O aš žinau tavąją.
Tu sulauksi savo atpildo , Batiate.
Už tai ir už viską, kas bus toliau.
Kada nors dievai tave pasikvies.
Tačiau ne šiandien.
Ši arena buvo tavo gyvenimas.
Tapk jos pamatų dalimi.
Ar matė kas tokį reginį?
Respublikos laurų vainikas.
Iš tribūnos jis atrodo dar įspūdingesnis.
Tulijaus pakvietimas didelė garbė.
Žinoma, neužsitarnauta.
Tačiau jam sunku atsakyti ne.
Tai žinoma visiems.
Aš nustebęs, kad jo nėra.
Jis tik ir kalbėjo apie arenos atidarymą.
O dabar vėluoja šį savo paties šventę.
Atleiskite.
Tulijus apgailestauja, kad negali atvykti.
Ir dėl kokios priežasties?
Neatidėliotini reikalai Antiochijoje.
Jo išvykimas buvo...
netikėtas.
Be Tuliajus šios arenos nebūtų.
Ir mes čia stovime jo pastangų dėka.
Atidėliosime šventę iki jo sugrįžimo.
Sutinku.
Aš paskelbsiu tai...
Tulijus įsakė atlikti ceremoniją be jo.
Ši arena - dovana myimam miestui.
Ir niekas neturėtų sutrukdyti jos įteikimui.
Koks moloningas pasiūlymas. Dėkoju.
Ateikite.
Ir užimkite garbingą Tulijaus vietą šalia manęs.
Aš vėl prašau jūsų atleidimo.
Aš išvykstu į Antiochiją pas Tulijų.
O kaipgi jūsų reikalai čia?
Jūsų ludusas?
Aš nusprendžiau atsisakyti žemo lanistos titulo.
Vardan tinkamesnio šeimos vyrui.
Kas bus su jūsų kovotojais?
Juk jie šiandien kovoja.
Aš nenorėčiau, kad jūsų darbas nueitų per niek.
Mes su Solonijumi galime išpirkti juos po lygiai.
Ačiū už jūsų pasiūlymą.
Tačiau jis nebuvo būtinas.
Mes su Solonijumi jau aptarėme sąlygas.
Sąlygas?
Aš atiduodu visus savo gladiatorius Solonijui.
Ir jie išgarsins jo vardą šiandienos kovoje.
Jums labai pasisekė, Solonijau.
Jūsų luduse bus daugiausiai kovotojų iš visų.
Tegul dievai ir toliau man padeda.
Aš turiu jus palikti.
Leiskite Solonijui žaisti visose būsimose žaidynėse.
Mes su Tulijumi to norėtume.
Jūsų dosnumas neturi ribų.
Eime. Aš jus palydėsiu.
Jaunuolis tiesiog pabėgo nuo mūsų.
Vetijus visada buvo Tulijaus šunytis.
Ir jis bėga, kai šeimininkas patempia pavadėlį.
Batiatas sako tiesą.
Pamirškime tuos, kurių čia nėra,
ir grįžkime prie šventės.
Tu puikiai susitvarkei.
Aš buvau kaip virvelėmis valdoma marionetė.
Virvelės gali tapti kilpa,
todėl negrįšk į Kapują, kol aš kvėpuoju.
Aš pasimelsiu už tavo paskutinį atodūsį.
Mes juk norėjome pasidalinti Vetijaus kovotojus.
Ką, po velniais, jūs darote?
Aš bandau išgarsinti savo vardą.
Po to, kai ilgus metus mėžiau mėšlą.
Ir štai dėl ko visa tai? Dėl keletos neapgalvotų žodžių?
Keletos žodžių?
Jūs vadinote mane draugu ir broliu,
tačiau kaskart rodydavote pirštu į mano trūkumus.
Jūs panaudojote informaciją, gautą iš manęs, prieš Tulijų,
negalvodami, kaip tai gali atsiliepti man.
Jūs kalbate nesąmones.
Jūs dėl to kaltinate visus, išskyrus save.
Tai pareikalavo ištisų metų ir net teko sumokėti krauju,
kad pamatyčiau, kas jūs esate.
Žmogus gerbiantis tik save.
Tačiau aš jums dėkingas.
Be jūsų pavyzdžio,
aš niekada neišdrįsčiau išduoti man artimų žmonių.
Ką pasakė Solonijus?
Nieko svarbaus.
Ko taip džiūgauja minia?
Sekstas pranešė apie egzekuciją prieš kovą.
Ar tai ne viena iš jūsų, Batiate?
Ta mergina. Koks ten jos vardas?
Diona.
Diona. Taip.
Atleiskite, Batiate.
Merginą pagavo šįryt.
Jei norite nubausti ją asmeniškai...
Ne.
Tegul jos mirtis būna kaip perspėjimas.
Visiems tiems, kurie išdrįs mane išduoti.
Dabar Kaburas jūsų, Solonijau.
Atsistokite ir vadovaukite.
Kaip panorėsite.
Gaila netekti tokios gražuolės.
Greitai tu prisijungti prie jos, šunsnuki.
Prižiūrėtojau.
Aš galiu kovoti.
Pasikalbėkite su šeimininku.
Aš jau pasikalbėjau.
Padėk savo broliams pasiruošti.
Tu kovosi, kai galėsi.
Klausau, prižiūrėtojau.
Tu kovosi su Tasgetijumi ir Sintesu.
Kovoje prieš pagrindinę kovą.
Atėjo mūsų diena.
Parodyk visai Kapujai, kad tu vertas tokio laimėjimo.
Kovok.
Ir išgarsink Batiato namus.
Aš pasiruošęs mirti dėl daug ko.
Ir už daug ką nusipelnau mirties.
Tačiau šie namai man jau nėra svarbūs.
Tuomet kovok dėl jos.
Kiekvieną gyvybę, kurią atimsi.
Kraują, kurį praliesi.
Ji pamatys iš ano pasaulio.
Tuomet jai bus į ką pažiūrėti.
Kriksai!
Tu pirmas.
Ruoškis.
Smėlis jau sušlapo nuo
pirmųjųs kraujo dovanų.
Tačiau tokią dieną jų reikia daugiau.
Ir jūs jas gausite!
Solonijaus ir Batiato namai
kovos mirtinoje kovoje.
Jokio gailesčio.
Jokio pasigailėjimo.
Nugalėtojai kovos pagrindinėje kovoje.
Tu parodysi tai padugnei, kas yra tikrasis lanistas.
Šią pamoką jis tikrai prisimins.
Kruvinas reginys,
kurio nėra matę net dievai.
Šlovė Kapujai!
Šlovė Romai!
Taip!
Ganikas ir vėl įrodė esąs arenos dievas.
Gaila, kad Tulijus nemato tokio triumfo.
Tačiau pagrindinėje kovoje kovotojų skaičius yra ne jūsų naudai.
Solonijus turi du kartus daugiau žmonių.
Skaičius neturi reikšmės.
Ir gerasis Solonijus greitai tai sužinos.
Jūs iškilsite virš visų,
nusileisdami tik paties dievams.
Pagaliau mes susikausime arenoje.
Tarp kitų.
Man nusispjaut į kitus.
Aš noriu tave nugalėti iš tiesų.
Tačiau mes kovojame su Solonijaus žmonėmis.
Kai visi kiti mirs,
mes liksime dviese
ir pamiršime apie brolybę.
Dėmesio.
Klausykite savo šeimininko.
Viskas, apie ką mes svajojome,
dėl ko kentėjome ir mirėme.
Viskas vardan vienos vienintelės akimirkos.
Jūs kovosite su Solonijaus kovotojais,
kuriuos jis gavo meluodamas.
Jūsų yra mažiau.
Tačiau jūs esate stipresni.
Šiandien bus tik vienas nugalėtojas.
Ir jis gaus Kapujos čempiono titulą.
Ir dievų valia juo taps kovotojas
iš prakeiktų Batiato namų!
Gladiatoriai.
Rikiuojamės!
Šiandien kovojo daugelis.
Daugelis mirė, praliedami kraują ant smėlio.
Tačiau šiai arenai Respublikoje nėra lygių.
Ir lyg didžiulis žvėris:
ji vis dar nepasisotino!
Tai dviejų garsių namų dvikova.
Tačiau kiekvienas kovotojas galų gale
kiekvienas už save.
Ką jie daro?
Koks skirtumas?
Jų krūtinėse liepsnoja ugnis.
Ir ugnis suvienys juos paskutinėje kovoje.
Nukrisite ant smėlio už ugninės linijos
ir neteksite galimybės kovoti pagrindinėje kovoje.
Krisite jos viduje - paliksite šį pasaulį.
Į vietas!
Nemirk iki mūsų dvikovos.
Tegul jūsų įniršis praskrodžia dangų kiaurai!
Pradėkite!
Pirmą kraują praliejo Solonijus.
Taip!
Gaila, kad jūs neleidote daugiau kovotojų į pagrindinę kovą.
Jūsiškius gali išžudyti pernelyg greitai.
Ar tu netekai proto?
Batiato žmonėms nusispjaut į jo namus,
Jie nori nužudyti vieni kitus.
Ir kas dabar nugalėtojas?
Kapuja!
Prakeikimas!
Pasinaudokime tuo, brolau.
Nudėsime Ganiką
ir tuomet pažiūrėsime, kas iš mūsų taps čempionu.
Ne!
Jūsiškiai kaunasi vienas prieš kitą,
nors priešas nenugalėtas.
To ir galima buvo tikėtis iš tinkamai neišdresiruotų gyvulių.
Ganikas mano!
Regis, kad tikimybė laimėti palankesnė mums.
Tikimybė vėl lygi.
Taip!
Batiato namai nugalėjo, po velniais!
Atleiskite.
Nereikia atsiprašinėti.
Stulbinantis reginys.
Aš šlovinu šį miestą.
Ir mano čempionas daro tą patį.
Aš norėčiau pakviesti jį į savo žaidynes.
Kaip ir aš.
Girdite, kaip jis užveda minią?
Ganikas! Ganikas!
Jie amžiams prisimins šios dienos šventę
ir tuos, kurie ją surengė,
jeigu Ganikui padovanoti laisvę.
Laisvę?
Aš pasielgčiau taip pat pagerbdamas žmones,
jei maniškis būtų išgyvenęs.
Puikus pasiūlymas.
Jūs paruošite sau kitą.
O arenos atidarymo ceremonija
bus užbiagta tiesiog nuostabiai.
Kaip ir sakiau.
Aš tik šlovinu šį miestą.
Ganikas puikiai pasirodė prieš Kapują.
Apdovanokime jį...
laisve!
Ganikas!
Mes tiek iškentėjome.
Ir vis tiek netekome Ganiko.
Aš siūliau jam pinigų,
judėjimo laisvę,
jei jis kovos už mus.
Jį kankina prisiminimai.
Ir veja jį nuo šių namų sinų.
Kriksas žaidynėse pasirodė neblogai.
Tikėkimės, kad jis atneš mums šlovę ir turtus.
Taip.
Nukreipkime savo viltis į galą.
Pažiūrėsime, kuo jis mums bus naudingas.
Didžiuojuosi tavimi, brolau.
Kada nors aš prisijungsiu prie tavęs, beproti.
Aš tuo neabejoju.
Mes taip ir nesusikovėme kaip reikiant.
Laimėk laisvę ir susirask mane.
Kriksai.
Aš gavau jį,
kai tapau šių namų čempionu.
Nešiok jį su didesne garbe nei aš.
Tu nusipelnei šio durtuvo.
Įrodymas, kad tu jau nebesi vergas.
Gyvenimas pilnas kraujo.
Ir pergalių.
Aš džiaugiuosi, kad mano brolis gavo laisvę.
Melita tavimi didžiuotųsi.
Enomajau.
Ji tave mylėjo.
Labiau nei kitus.
Mane šildys ši mintis,
kol aš nepamatysiu jos aname pasaulyje.
Aš visus jus ten sutiksiu.
Prižiūrėtojau.
Pradėkite treniruotę.
Pirma pozicija.
Šiuose namuose aš nebenoriu daugiau girdėti apie Ganiką.
Taip pat ir apie Tulijų ir jo šunėką.
Visa tai jau praeityje.
Mes žiūrėsime į šviesesnę ateitį.
Mano akys visada žiūri į tą pusę.
Mes iškelsime šį namą.
Virš mano tėvo.
Virš Solonijaus.
Virš prakeiktų dievų.
Mes paliksime pėdsaką šiame mieste.
Ir vieną dieną
mes gausime atlygį už tai.
Aš padariau tai dėl teisingumo!
Kraujas reikalauja kraujo.
Mes gyvenome ir kentėjome
mūsų šeimininkų įgeidžius pernelyg ilgai.
Daugiau aš to neleisiu.
Jūsų gyvenimas jūsų rankose.
Eikite savo keliu...
arba prisijunkite prie mūsų
ir kartu mes sudrebinsime Romą.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT